Kvaily,
Joks vyras negali manęs užmušti!
Dabar mirk!
Aš nesu vyras.
- 15, 16! - 17!
- 29! - Legolasai!
33, 34.
Šitas vis tiek įskaičiuojamas kaip vienas!
Gerai. Pirmyn!
Pažįstu tavo veidą,
Eoviuna.
Mano akys temsta.
Ne.
Išgelbėsiu tave.
Jau išgelbėjai.
Eoviuna,
mano kūnas sulaužytas.
Turi leisti man eiti.
Keliauju pas savo protėvius,
kurių garbingoje draugijoje
dabar nesijausiu gėdingai.
Eoviuna.
Paleisk mus.
Prasta mintis.
Vaikinai labai naudingi pavojuje, nors ir mirę.
Davei mums žodį.
Laikau jūsų priesaiką įvykdyta.
Eikite,
ilsėkitės ramybėje.
Meri.
Meri, čia aš.
Čia Pipinas.
Žinojau, kad mane rasi.
Taip.
Ar ruošiesi mane palikti?
Ne, Meri.
Prižiūrėsiu tave.
Šalin rankas!
Tie blizgantys marškiniai mano.
Jie atiteks Didžiajai Akiai, kaip ir visa kita.
Neklausau dvokiančių Morgulo žiurkių įsakymų!
Paliesi, ir suvarysiu šiuos ašmenis tau į žarnas.
Šunsnukis bandė mane papjauti.
Užmuškit jį!
Tai už Frodą!
Ir už Šyrą!
Ir už mano senąjį tėvuką!
Baik cypauti, mėšlyno žiurke.
Nuleisiu kraują kaip persmeigtam paršui!
Ne, jei pirma persmeigsiu tave.
Semai!
Oi, Semai, atsiprašau.
Atsiprašau dėl visko.
- Išlaisvinsim tave. - Per vėlu. Baigta.
Jie jį paėmė. Semai,
jie paėmė Žiedą.
Atleisk, bet ne.
Maniau, kad netekau tavęs.
Todėl paėmiau jį.
Tik pasaugoti.
Duok jį man.
Duok man Žiedą, Semai.
Semai.
Duok man Žiedą!
Turi suprasti,
Žiedas yra mano našta.
Jis sunaikintų tave, Semai.
Eime, pone Frodai.
Geriau raskime tau drabužių.
Negali vaikščioti po Mordorą pliku kūnu.
Mes tai padarėme, pone Frodai.
Nusigavome į Mordorą.
Jų tiek daug.
Niekaip neprasmuksim nepastebėti.
Tai jis, Akis!
Turime ten eiti, pone Frodai.
Nieko kito negalime padaryti.
Eime. Pradžiai tiesiog nusileiskime žemyn.
Frodas dingo iš mano akiračio.
Tamsybės tirštėja.
Jei Sauronas turėtų Žiedą, mes tai sužinotume.
Tai tik laiko klausimas.
Jis patyrė pralaimėjimą,
tačiau už Mordoro sienų mūsų priešas persigrupuoja.
Palikim jį ten.
Tegu pūna! Kodėl mums turėtų rūpėti?
Nes 10000 orkų dabar stovi tarp Frodo ir Lemties Kalno.
Pasiunčiau jį į mirtį.
Ne.
Dar yra viltis Frodui.
Jam reikia laiko ir galimybės saugiai pereiti Gorgoroto lygumas.
- Galime jam tai suteikti. - Kaip?
Išvilioti Saurono armijas.
Ištuštinti jo žemes.
Sutelktume visas jėgas ir žygiuotume prie Juodųjų Vartų.
Negalime pasiekti pergalės ginklais.
Ne dėl mūsų.
Bet galime suteikti progą Frodui, jei prikaustysime Saurono Akį prie savęs.
Paliksime aklą kitkam, kas juda.
Diversija.
Sauronas įtars, kad tai spąstai.
Jis neužkibs ant kabliuko.
Užtikrinta mirtis,
maža sėkmės tikimybė...
Tai ko mes laukiame?
Prie Vartų, šliužai!
Judėkit! Prie Vartų!
Žiūrėk, orkai
išeina.
Matai, pone Frodai,
nors šiokia tokia sėkmė.
Imk mano,
dar liko keli lašai.
Nebeliks kelionei atgal.
Nemanau, kad bus kelionė atgal, pone Frodai.
Frodai, gulk!
Slėpkis!
Frodai!
Kur jie?
Teišeina Juodosios Žemės valdovas!
Tesulaukia jis nuosprendžio!
Atgal!
Ji dingo, pone Frodai.
Šviesa nusigręžė į šiaurę.
Kažkas patraukė jo žvilgsnį.
Likit vietoje! Likit vietoje!
Gondoro, Rohano sūnūs, mano broliai!
Regiu jūsų akyse
tą pačią baimę, kuri galėtų apimti mano širdį.
Gali ateiti diena, kai žmonių drąsa prapuls,
kai paliksime draugus ir nutrauksime visus bičiulystės saitus.
Bet tai ne ši diena.
Vilkų ir sutrupintų skydų valanda,
kai žlugs žmonijos amžius -
bet tai ne ši diena.
Šiandieną mes kovojame!
Vardan visko, kas jums brangu šioje geroje žemėje,
įsakau jums laikytis, Vakarų Žmonės!
Niekad nemaniau, kad žūsiu, kaudamasis šalia elfo.
O kaip - šalia draugo?
Taip.
Galėčiau tai padaryti.
Ar atsimeni Šyrą, pone Frodai?
Tuoj bus pavasaris.
Sužydės sodai.
Paukščiai suks lizdus lazdynų tankmėje.
Sės vasarinius miežius žemutiniuose laukuose.
Ir valgys pirmąsias žemuoges su grietinėle.
Ar atsimeni žemuogių skonį?
Ne, Semai.
Negaliu prisiminti maisto skonio,
vandens čiurlenimo,
žolės prisilietimo.
Esu
nuogas tamsoje.
Nieko nėra...
jokios uždangos tarp manęs ir ugnies rato.
Aš jį matau
nemiegančiomis akimis!
Tada atsikratykime jo
kartą ir visiems laikams.
Eime, pone Frodai.
Negaliu jo panešti už tave,
bet galiu nešti tave!
Eime!
Aragornai.
Elesarai.
Už Frodą.
Žiūrėk, pone Frodai.
Anga.
Mes beveik atėjome.
Protingi hobitai, taip aukštai užlipo!
Frodai!
Ereliai.
Ereliai atskrenda!
Frodai!
Aš čia, Semai.
Sunaikink jį!
Nagi! Dabar!
Mesk jį į ugnį!
Ko lauki?
Tiesiog paleisk jį!
Žiedas yra mano.
Ne.
Ne!
Taip!
Brangiausiasis, brangiausiasis,
brangiausiasis, brangiausiasis!
Duok ranką!
Čiupk mano ranką!
Ne!
Nepaleisk.
Čiupk!
Frodai!
Jo nebėra.
Atlikta.
Taip, pone Frodai.
Tai baigta.
Regiu Šyrą,
Brendivynės upę...
Begendą.
Gandalfo fejerverkus...
Žiburius Puotos Medyje...
Šokančią Rožytę Trobeliūnaitę...
Kaspinus jos plaukuose.
Jei kada nors būčiau vedęs,
tai ją.
Ją.
Džiaugiuosi, kad esu su tavimi, Semvaisai Gemdži,
visa ko pabaigoje.
Gandalfai?
Frodai!
Gimli!
Atėjo karaliaus laikai.
Tebūna jie palaiminti.
Ši diena ne vienam žmogui,
bet visiems.
Kartu atstatykime šį pasaulį,
kad galėtume juo džiaugtis taikos dienomis.
Et Earello Endorenna utūlien. Iš Didžiosios Jūros Viduržemėn esmi atvykęs.
Sinome maruvan ar Hildinyar Šioj vietoj gyvensiu, ir mano palikuonys,
tenn' Ambar-metta. lig pasaulio galo.
Hannon le. Ačiū tau.
Mano draugai.
Jūs niekam nesilenkiate.
Ir taip
prasidėjo Ketvirtasis Viduržemės Amžius.
O Žiedo Draugijai,
nors amžinai sutvirtintai draugystės ir meilės,
atėjo galas.
Po trylikos mėnesių, kai Gandalfas pasiuntė mus ilgon kelionėn,
išvydome pažįstamas vietas.
Buvome namie.
Rožyte, Rožyte.
Labanakt, vaikinai.
Kaip surinkti senojo gyvenimo gijas?
Kaip viską tęsti,
kai širdimi pajauti,
kad sugrįžti nebeįmanoma?
Yra dalykų, kurių laikas negali pataisyti,
per gilių žaizdų,
kurios įsisenėjo.
Pone Frodai?
Kas yra?
Praėjo ketveri metai nuo dienos ant Vėjakalnio, Semai.
Ji niekada visiškai neužgijo.
Ten ir atgal: Hobito istorija, užrašyta Bilbo Beginso.
Ir Žiedų Valdovas, užrašytas Frodo Beginso.
Tu ją pabaigei.
Ne visai.
Dar yra truputis vietos.
Bilbas man kažkada sakė, kad jo dalis šioje istorijoje baigsis.
Kad kiekvienas turi įžengti jon ir pasitraukti.
Bilbo istorija jau baigėsi.
Jis daugiau nebekeliaus, išskyrus
vieną kelionę.
Pasakyk dar kartelį, vaikine, kur mes važiuojame?
Į uostą, Bilbai.
Elfai suteikė tau ypatingą garbę
vietą paskutiniajame laive, paliekančiame Viduržemę.
Frodai,
ar dar galėčiau pamatyti savo senąjį žiedą?
Tą, kurį tau atidaviau.
Atleisk, dėde.
Bijau, kad jį pamečiau.
Oi.
Gaila.
Norėčiau paskutinį kartą jį palaikyti.
O, tai vaizdas, kokio niekada nesu matęs.
Trijų Žiedų galia baigėsi.
Atėjo laikas
žmonių viešpatystei.
I Aear can ve na mar. Jūra kviečia mus namo.
Manau, esu
pasiruošęs kitam nuotykiui.
Likit sveiki,
mano drąsieji hobitai.
Mano darbai pabaigti.
Galiausiai čia, ant Jūros krantų,
ateina galas mūsų Draugijai.
Nesakysiu Neverkit,
nes ne visos ašaros - blogis.
Jau laikas, Frodai.
Ką jis turi omenyje?
Mes išvykome gelbėti Šyro, Semai.
Ir jis buvo išgelbėtas.
Tačiau ne man.
Nenori to pasakyti.
Negali išvykti.
Paskutiniai puslapiai tau, Semai.
Mano brangus Semai,
negali visą laiką būti persiplėšęs perpus.
Turėsi būti vientisas ir sveikas daugelį metų.
Turi tiek daug kuo džiaugtis ir daug padaryti.
Tavo dalis istorijoje tęsis.
Taigi,
aš grįžau.
Padėk
nuvargusią galvelę,
Naktis ateis,
kelionės pabaiga tuoj.
Miegok,
sapnuok tuos, kurie nuėjo jau
Kviečia jie
nuo kranto tolimiausiojo.
Ko tu verki?
Ašaros ritasi kodėl?
Matysi greit
visos tavo baimės praeis.
Mano glėby
tu tik ramiai miegi.
Ką gi matai
ten, horizonte?
Žuvėdros klykia
ko?
Per Jūružę
Mėnesis teka
Laivai jau čia
namopi nuneš.
Aušra virs
stiklu sidabro,
Šviesa ant vandens
sielos keliauja.
Blėsta viltis
pasauly nakties,
Per šešėlius blunka
iš laiko ir atminties.
Nesakyk:
Esame pabaigoje
Kviečia balti krantai,
susitiksime mes,
Ir tu mano glėby
miegosi tik.
Ką gi matai
ten, horizonte?
Žuvėdros klykia
ko?
Per Jūružę
Mėnesis teka
Laivai jau čia
namopi nuneš.
Ir viskas virs
stiklu sidabro,
Šviesa ant vandens,
laivai pilki
Vakaruosna.